Noh, mul on aeg pessa minna.
AGA JÄRSKU ÕNNESTUB!
Nägemiseni, Pärdik! Kõike head, Boa! Elevandipoeg, head aega!
Aga mis sul pesas on? - Seal on mul kõik.
Kas sa tuled varsti tagasi? - Vaevalt. Pesa on kaugel.
Alguses ma lähen sinna, sinna, sinna. Siis seal...
Siis tagasi, tagasi, tagasi tulen ülehomme.
Kena siiajäämist!
Aga miks ta, vabandage, jalgsi läks?
Millega ta siis sõidaks? - Ei millegagi. Miks ta ei lenda?
Tõepoolest!
Peab talle ütlema. - Tuleb ta tagasi kutsuda.
Tagasi? Palun.
Imelik! Paistab, et ma olen eksinud.
Kuule, Papagoi! Miks sa ei võiks lennata?
Miks ma ei võiks mida? - Lennata. Üks-kaks ja kohal!
Kuidas? - Lendas, lendas ja istus.
Mis teil on, hulluks läksite või?
Aga sul on ju, vabandage, need...
Mis "need"? - Noh, need...
Ah soo, tiivad? On, ja mis siis?
Siis lenda! - Lenda!
Kuhu? - Pessa. Üks-kaks ja kohal.
Ei, ei, tänan! Tänan, ma lähen pigem jalgsi.
Võib-olla sa ei oska? - Mina? - Sina.
Ei tea, ma pole proovinud. - Aga sa proovi.
Kardan. - Mida sa kardad?
Järsku õnnestub. - See pole üldse hirmus.
Jah? Et ei olegi hirmus? Kas sa, kas sa oled proovinud?
Mina? Ei.
Ah et ei ole! Sa proovi! Proovi, ja pärast ütled, kuidas peaks.
Aga ma tean, kuidas. On vaja üles hüpata.
Vehkida tiibadega niimoodi, niimoodi.
Mine, mine, mine, mine!
Noh! Ja mis nüüd?
Las ta alguses võtab hoogu.
Ei, lükkame teda.
Kuidas "lükkame"? - Elevandipoja pealt.
Ma ei taha lükkamist, ma kukun maha.
Sealt sa lendad! - Miks te nii arvate?
Sellepärast, et me usume sinusse.
Hoidke meeles alati: usk endasse on tähtis.
Ära kahtle iialgi, on vapper olla tähtis.
Kui aga ikka kahtled sa, ei julge peale hakata?
On vaja siis, on vaja siis hakata kord peale!
Milleks ennast piinata? - Sa proovi ja saad hakkama.
"Ei õnnestu," ehk kardan ma? - Siia hakka otsast peale.
Ei, ma ise! Ise, ise, ise!
Näed siis! Aga sina kartsid.
Proovime veel kord.
Kolm, kaks, üks, läks!
Tiibadega! - Tiibadega!
Just! Veel! Veel!
Lendab.
- Liugleb, meie kotkas.
Miks sa siis pessa ei lennanud?
Ma juba, üks-kaks, lendasin tagasi.
Noh, palun! Palun sind, lenda veel!
Aitab, aitab!
Peamine on endasse uskuda. Ja mina juba uskusin endasse.
Jutustas Pastella